- Jag hatar överraskningar. - Du hatade inte min befordran.
- Det var förtjänat av min geniala make. - Bra svarat av mitt geni till fru.
- Jag trodde du bara ville ha min kropp. - Det vill jag.
Vad gör vi här?
Överraskning!
- Jag förstår inte... - Det är ett hus.
Ja, jag ser det, tack.
Även benämnt som "hem", "fristad" och "bostad".
Om du hellre vill, så kan du kalla det för "vårt".
Vårt?
Hur kan vi få pengar till det? Hur kan vi få tillgång till det?
Kanske... med hjälp av en nyckel?
Du skojar väl inte?
Det är ett klassiskt 20-talshus. Trästomme, tre sovrum, 1½ badrum.
Förre ägaren lämnade gungorna där bak.
- Jag är lite för stor för gungor - Vi får väl fylla de andra rummen då.
- Jag älskar dig. - Och jag älskar dig. Nu går vi hem.
Mamma!
När kommer pappa hem?
- Vad sa du? - När kommer pappa hem?
I dag. Han skulle bara vara borta en natt.
- Varför fick inte vi följa med? - Därför att det var en arbetsresa.
Hur vore det med ett "god morgon, mamma"?
- Mamma, du måste klä på dig. - Vi har gott om tid, gumman.
Vi blir sena till skolan.
Vi blir inte sena till skolan. Tror du vi blir sena till skolan?
Kan du dina rättstavningsord? Vänta! Glöm inte era väskor.
Kom nu Megan!
Den är inte smutsig...
Vad är det som händer? Det är redan är torsdag!
Jag vet. Var blev hela veckan av?
Önskar att du vore här. Jag kan inte bestämma vilken klänning jag ska ha.
Har ni några planer inför helgen?
Förutom att vi ska till Acapulco? Nej.
Jag måste sluta nu. Jag måste ta tag i mitt liv.
Jaså? Vad heter han då?
Heter? Det är hemskt... Harry, men-
-man vet aldrig. Han kan vara den rätte.
Du har ett nytt meddelande. Första meddelandet:
Linda, hör här... Jag måste berätta en sak för dig.
Jag menade det jag sade inför flickorna i går kväll...
Jag vill bara...
Jag vill bara att du ska veta det.
Snälla, kom alltid ihåg det.
Fan! Någon annan ringer. Vänta... Är det du...?
Slut på meddelande.
Lämna ett meddelande så ringer jag upp så fort som möjligt.
Hej. Jag fick ditt meddelande. Jag vet inte när du lämnade det, men...
...ring mig när du hör detta. Hej då.
Mrs Hanson? Linda Hanson?
Jag är Sheriff Reilly.
Jag beklagar men... er man... Jim, har varit med om en bilolycka.
Han dog på olycksplatsen.
När då?
- I går. - Nej, det är omöjligt, för jag...
Jag hörde precis hans röst på svararen.
Jag beklagar, frun...
Vi kunde inte nå er förrän nu.
Den andre föraren körde en lastbil. Er mans bil blev totalförstörd.
Det skedde på landsvägen. Vid 220 Miles-märket.
Lastbilsföraren dog också.
Frun? Mrs Hanson?
Är det något jag kan göra?
Är det någon jag kan kontakta åt er?
Jag ger er mitt kort.
Om ni har några frågor, så kan ni ringa mig.
Vad är det, mamma?
Mamma?
Vad är det?
Det är om pappa.
- Han har råkat ut för en svår olycka. - Vad då för olycka?
När kommer han hem?
Mår han bra?
Pappa är död.
Jag är imponerad.
- Har ni kommit så här långt själv? - Ja.
Det är verkligen duktigt.
Hej, det är hos Annie. Lämna ett meddelande, så ringer jag upp.
Hej, Annie. Det är jag...
Kan du ringa tillbaka, så fort du hört det här meddelandet?
Ni är så duktiga, flickor.
- Pappa är bättre på pussel. - Han skulle ha hjälpt oss.
Jag fick dem äntligen att somna.
- Jag ska säga god natt till dem. - Nej, de har precis somnat.
Jag tänkte på allt som behöver ordnas.
I morgon måste vi gå igenom begravningsarrangemangen.
- Du måste se över dina försäkringar. - Jag är inte redo för det, mamma.
Ingen är redo för något sådant här. Men du klarar mer än du tror.
- När jag förlorade din far... - Jag tänker bara på vårt serveringsfat.
Vilket serveringsfat?
Det stora på översta hyllan, som vi fick av hans föräldrar.
Jag når inte upp till det. Jim brukade alltid plocka ner det.
Ingen förväntar sig att du ska ordna med allt direkt.
Jag är ganska trött. Jag går och lägger mig.
Jag tar några lakan från garderoben. Jag finns här uppe om du behöver mig.
Mamma?
Jim?
Vad är det?
Jag vet inte. Jag hade en...
Det är så konstigt.
Vad då?
Det är inget...
Mamma, vi är sena! Vi får kvarsittning.
Så börjar man väl inte dagen? Hur vore det med "God morgon, mamma"?
Jag ska iväg. Jag har ett morgonmöte.
Jag måste åka. Jag ska lära upp en ny direktörsassistent.
Hector är beredda på att slå till.
Klarar du att lämna flickorna?
- Ha så kul i skolan, flickor. - Hej då, pappa!
- Klarar ni er nu? - Ja.
Glöm inte era luncher...!
- Kom nu, Megan. - Jag kommer!
Ni har inga meddelanden.
- Det var en häftig inbromsning. - Ja, jag var helt...
Ja, jag blev...
- Jag var helt distraherad. - Försök att ta det lite lugnare.
Vi vill ju inte att någon blir skadad, eller hur?
Jag försöker bestämma mig om jag ska ringa honom, men det är väl mot reglerna?
Är det inte bättre om jag väntar?
Vad är det?
- Pratade vi i går? - Ja, vi pratar varje dag.
Nej, jag menar... Lämnade jag ett meddelande till dig?
Det tror jag inte. Varför undrar du?
Det är jag som brukar krisa. Mår du bra?
Är allt bra med dig och Jim?
Ja, allt är precis som vanligt.
Hur hade ni det i dag då?
Det var okej. Lite tråkigt.
Ja, lite tråkigt.
Jaså tråkigt?
Jim!?
Jim?
- Här kommer hon. - Hej, vännen.
- Kunde du sova? - Vad händer här?
Ska du inte gå upp och klä på dig?
- Var är flickorna? - De mår bra. Oroa dig inte för dem.
- Det här är inte rätt. - Jo, men du behöver nog sova lite till.
Nej! Jag behöver inte sova mer. Och jag behöver inte vakna igen.
Allt ska bli bra.
Nej, mamma. Allt är inte bra. Någonting är väldigt fel.
Han är inte död.
Ursäkta att jag inte var vaken när ni steg upp.
Mormor sade att vi måste låta dig sova.
- Vad gör din syster? - Gungar.
- Hon är ledsen. - Alla är ledsna nu.
Bridgette?
Herregud! Vad har hänt med ditt ansikte?
- Vem har gjort så med ditt ansikte? - Vad då?
- Skärsåren i ditt ansikte. - Det finns inga skärsår, mamma.
Hon är perfekt, som en vacker prinsessa.
Kom här. Allt ska bli bra, vännen.
Allt ska bli bra.
Mamma?
Hur gick det till när pappa dog?
Jag vet inte. Jag var inte där.
Hur vet du då att han dog?
Hur är det?
- Tänk om det här är ett misstag. - Vad menar du?
- Att man dör ena dagen och lever nästa. - Det är inget misstag...
Har du tittat i kistan? Det är något som är galet här.
- Vi måste gå in i kyrkan nu. - Nej, du får ta med dig ungarna in.
Ta in ungarna bara, Annie - Linda! Linda...
God dag, mrs Hanson. Allt går som planerat...
- Jag vill att ni öppnar kistan. - Nej, det är inte så lämpligt.
Öppna kistan, för tusan. Öppna den!
- Lugna ner er... - Gör inte så här mot mig.
Jag måste varna er. Det är ett problem med kroppen.
De vill inte att ni ska se den. Kroppen är svårt skadad.
Nej! Nej!
Jim lämnade denna värld som en älskad människa.
Hans vänner nämner hans vänlighet, hans skratt och hans älskvärda sätt.
Han hjälpte och brydde sig om alla i hans omgivning.
Men hans största tillgivenhet riktades mot hans familj
"Mina flickor", som han benämnde dem.
Hans underbara fru, Linda och hans döttrar, Megan och Bridgette.
Vem är det där?
- Vem då? - Den där kvinnan.
Jag vet inte.
- Linda? - Det är okej...
Fader vår, som är i himmelen. Helgat varde ditt namn.
Tillkomme ditt rike. Ske din vilja, såsom i himmelen så ock på jorden.
Vänta! Snälla vänta!
- Jag är ledsen. - Vänta! Hur känner ni min man?
- Det har vi ju pratat om. - Har vi pratat?
- Ja, i går. Kommer ni inte ihåg? - Nej! Jag har aldrig träffat er.
- Jag måste åka. Jag beklagar sorgen. - Prata med mig!
Vem är ni? Snälla, åk inte...!
LITIUMKARBONAT
"Försiktighet iakttages vid framförande av fordon. Bör ej blandas med alkohol. "
"Doktor Norman Roth"
Doktor Norman Roth.
Ni kan väl gå ner till mormor och tant Annie.
- Det blir säkert kul för er. - Vad letar du efter, mamma?
- Jag behöver prata med någon. - Varför pratar du inte med oss?
Det gör jag, men det här är vuxenprat. Jag behöver lite hjälp.
Gå nu ner med er.
Doktor Roth...
Ni har ringt Doktor Norman Roths kontor.
Vi har för tillfället stängt. Våra öppettider är: Mån - Fre, 09:00...
Vill ni ha lite te eller kaffe? Kan jag hämta något åt er?
Vi kanske ska se till att flickorna kommer i säng?
- Ja, det har varit långa dagar för dem. - Ja, det har det.
Kom tjejer. Följ med tant Annie upp. Ska jag läsa en saga för er?
Kom in.
God kväll, mrs Quinn. Hej, Annie.
God kväll, Linda.
Jag är doktor Roth, om ni minns.
Nej, det gör jag inte.
- Annie... - Okej flickor, nu går vi upp.
- Mamma, vad är det här? - Bli inte arg på mig.
Vänta! Vad gör du Annie?
Linda, din familj är orolig för dig. Den bryr sig om dig.
- Vad händer? Vad gör ni!? - Vad skulle vi göra?
- Vad hände med Bridgettes ansikte? - Jag vet inte vad som hände!
- Det är ju det jag menar! - Jag skulle aldrig skada mitt barn!
Släpp mig! Jag skulle aldrig skada mitt barn!
Bridgette! Jag skulle aldrig skada dig! Mamma! Vad gör de?!
Flickor, mamma är ledsen. Jag är så ledsen!
Mamma!
Förlåt mig...
Hon har fortfarande inte lugnat ner sig. Hon har tydligen inte varit inlagd innan.
Hennes make omkom i en bilolycka i onsdags. Jag meddelade henne i torsdags.
Vänta nu... I onsdags?
Det var konstigt. Hon dök upp på min mottagning i tisdags-
-och berättade att han redan var död... eller skulle bli dödad.
- Sa hon det innan olyckan? - Ja.
Är ni säker på att det var en olycka?
Ingen spruta, snälla. Jag vill bara hem till mina flickor.
- Snälla, låt mig åka hem till flickorna. - Vi får tid att prata om det i morgon.
Snälla, gör det inte.
Gör det inte!
Allt ska bli bra igen.
Jim?
Vad är det?
- Är allt bra? - Du kommer att bli genomblöt.
Låt mig hålla om dig.
Jag känner dina hjärtslag, och det känns så skönt.
Vänta nu... Allt ska bli bra.
- Lovar du? - Jag lovar.
Vad står på egentligen? Berätta.
Jag vet inte. Jag kan inte förklara det.
- Jag måste ge mig av. - Bara en liten stund till.
Jag måste. Jag blir sen till jobbet.
Flickor!
- God morgon, mamma! - God morgon, mamma!
Du är så söt! Det vet du väl?
Ni är båda så söta.
Var nu försiktiga i dag. Inga lekar där ni springer omkring.
Lovar du det? - Ett ögonblick bara!
Lovar du det? Har ni allt nu?
I väg med er nu.
Flytta bilen nu, frun.
PSYKIATRI Roth, Norman 555-2499
Ni har mrs Lynn klockan tre och sedan är ni ledig.
- Låt det vara fritt. Vem är det? - Mrs Stevenson.
- Kan jag hjälpa er? - Jag är Linda Hanson.
Hej Linda, jag är doktor Roth.
Vet ni vem jag är?
Borde jag det?
Jag vaknar, och han är död... Jag vaknar igen, och då lever han.
Olika saker som jag inte kan förklara. Saker som jag har gjort.
Människor tilltalar mig. De känner mig, men jag har aldrig träffat dem.
Människor som jag? Det verkar problematiskt.
Flaskan med litium då?
Jag vet inte. Jag har väl förlagt den.
Jag kan inte förklara, kanske någon försöker...
Försöker droga er? Vem och varför?
- Förklara ni det. - Jag skrev inte ut den.
Ert namn stod på flaskan. Varför tror ni att jag kom hit?
För att få hjälp.
Ni upplever tydligen motsägelser.
Att vakna och upptäcka att han är död, är lite värre än motsägelser.
Hur känner ni er...
...under perioderna när han är död?
- Va? - Vilka känslor har ni då inom er?
- Är det sorg, bitterhet eller lättnad? - Vad menar ni?
Det är en ganska vanlig dagdröm att inbilla sig att människor är döda.
Jag inbillar mig inte. Jag vaknar upp, och han är död.
Förutom i dag. Finns det sinnesjukdom i er släkt?
Och ni själv? Några tillfällen av psykos, minnesförlust eller bristande omdöme?
Jag vill inte att han ska dö! Det var en bilolycka!
- Det är inget brott att inbilla sig... - Det gör jag inte! Han är död!
Det är lite besynnerligt... att receptet var litium.
- Varför det? - För det är nog det bästa för er nu.
Det hjälper er att klara av dagarna.
Kan ni återkomma i morgon?
- Hej! Se vem som kommer! - Är Jim kvar?
Varför kommer du inte hit oftare?
- Jag måste prata med dig. - Vad är det?
- Vad står på? - Jag vet att jag varit underlig-
-men någonting är väldigt fel.
- Är det om flickorna? - Nej, de har det bra...
- Kan vi inte resa bort? - Det kan jag inte. Jag måste arbeta.
- Jag behöver dig verkligen... - Jag har ett viktigt säljmöte.
Ursäkta. Jim? Vi väntar på dig.
Ursäkta. Vem är ni?
- Claire Frances. Ni är Jims fru? - Ja, Linda.
Jag har sett foton. Trevligt att träffas.
Claire är vår nya direktörsassistent.
Er man har varit så hjälpsam.
Vi väntar på er.
Vi får prata mer senare.
LITIUMKARBONAT Två tabletter två gånger dagligen.
Flickor! In snabbt, det kommer en störtskur!
Jag ska bara hämta in tvätten!
Bridgette! Se upp!
Jag är här!
Megan, sätt dig i bilen!
Jag har dig.
Det fortsätter att blöda, mamma.
- Hjälp, någon! - Doktor Nolan här. Vad har hänt?
- Hon föll genom glasdörren... - Är hon allergisk mot någon medicin?
- Kodein. - Ta henne till rum 14.
- Vi ska ta hand om henne. - Du blir bra igen, älskling.
- Är hon okej? - Ja, de tog precis in henne.
Hur är det med dig?
Hon sprang bara i väg. Rätt igenom glasdörren.
- Vad gör du, mamma? - Nu tänker vi på annat ett slag.
- Så känns det bättre. - Får hon ha ärren hela livet?
Prata inte om ärr.
Vad mig beträffar finns det inga ärr.
Bry dig inte om vad någon säger.
- Du är vacker. - Som en prinsessa?
Ja, som en prinsessa.
Mina två prinsessor.
Trodde du hade satt upp klistermärken.
Det gjorde jag.
Kanske... Jag trodde att jag gjort det.
- Herre Gud, Linda. - Anklagar du mig för det här?
Jag bad din mor att vara här när jag är borta.
- Varför det? - För att hjälpa dig med barnen.
Jag behöver ingen hjälp.
Så att du kan vara ledig. Få lite tid för dig själv.
Tid för vad? Så att jag slutar att bete mig som en tok?
Du skiljer mig inte från barnen. Jag är en bra mor.
Sex, sju...
Torsdag... Fick reda på att Jim var död...
Måndag... Jim levde.
Söndag... Begravningen.
Litium... Lördag.
Förutom i dag.
Träffade doktor Roth på tisdag. Och...
Lördag... Inlagd av Roth.
Bridgettes skärsår.
På tisdag...
Jag måste vara säker... Onsdag...
Ni har ett nytt meddelande.
...i går.
Jim dör.
På onsdag.
Vad gör du?
- Jim, res inte i väg, snälla. - Jag måste.
Jag har väntat ett år på intervjun. Det kan bli bra för oss.
Att vara ifrån varandra ett slag.
Det kan bli längre än du tror.
Tänk om något händer dig?
Det kan hända på väg hem från jobbet. Vill du att jag slutar arbeta?
Vill du att jag ska be dig? Okej... Du har barn, en familj...
- Tror du att jag glömt det? - Det var inte så jag menade.
- Lyssna bara på mig... - Sluta nu!
Gör mig en tjänst bara.
Om det är onsdag i morgon, så väck mig innan du reser.
- Om det är onsdag? - Det låter konstigt, men väck mig.
Lova mig.
Jag lovar.
- Den sängen är hemsk... - Mamma!
Ja visst, du sov över.
- Glömde du att jag var här? - Nej, jag kommer ihåg nu.
Fredag morgon...
Begravningen på fredag...
- Helvete! - Är allt bra?
- Pratade vi? - Ja, i går. Kommer ni inte ihåg?
- Jag måste iväg. - Va?
Du måste stanna hos flickorna. De fick ju en chock i går.
Finns det något vi borde prata om?
Något som rör min man?
Vem berättade?
Det gjorde du precis.
- Han skulle vara otrogen mot mig. - Va!?
Hur vet du det? Hur fick du reda på det?
Jag träffade henne. Hon berättade allt.
- När då? - I dag.
- Jag är ledsen. Är du chockad? - Nej.
Jag är förbi chockstadiet nu.
Det är bara för mycket.
- Olyckan, en annan kvinna. Vilken röra. - Det är kanske inte så dåligt.
- Det kanske var meningen. - Vad menar du?
Även om han inte hann göra något. Skada oss och flickorna...
Det kanske räckte att han planerade det.
Hör du vad du säger?
Vi var bara rumskompisar. Rumskompisar med två flickor.
Min rumskompis var en lögnare.
Livförsäkringen täcker amorteringen och era döttrars utbildningar.
Med överskjutande belopp bör ni vara ekonomiskt tryggad.
Linda...
-... tidpunkten för det här är inte... - Vad menar du med det?
- Jim kom in här i onsdags morse. - I onsdags?
Han verkade osäker på omständigheterna. Han pratade om dig och flickorna.
Han ville att ni skulle vara tryggade, oavsett vad som hände.
Sedan tredubblade han sin livförsäkring.
Men det blir inga problem. Polisrapporten anger det som en olycka.
Jag ordnar upp detaljerna med huvudkontoret, så ger de dig en check.
Fin utsikt.
Ja, mycket.
Har ni familj?
Jag har två döttrar, men...
Det är inget konstigt med det. Det händer de flesta.
Man kör förbi, som du gjorde, och ser huset vid den vackra sjön-
-och tycker det är ett perfekt ställe för att börja om.
Jag flyttade hit efter min skilsmässa.
- Gjorde ni? - Ja, det var toppen.
Som ett helt nytt liv.
De ser väldigt fina ut. Vi skulle vilja ha dem i utställningen.
Jag får ringa tillbaka...
God dag, jag är Doherty Keane.
Jag vet.
- Hej, vännen. - Hej, mamma.
En till dig.
- Och en till dig. - Tack.
Var så goda. Ni vet hur mycket jag älskar er.
Linda...
Jag vill inte göra dig upprörd. Jag vet att det är svårt, men...
...vi borde köra ut till begravnings- entreprenören. Jag följer med dig.
Det är ordnat.
- Alla arrangemangen. - Är de?
- När tänker du ha...? - Begravningen blir i morgon.
En lördag? Så snart?
Ja, så snart.
Är allt bra?
Mamma?
Om jag låter honom dö...
...är det samma sak som att döda honom?
Jim är redan död.
God natt, vännen.
Kan ni vara lite tystare, flickor?
- Är det söndag i dag? - Hela dagen.
Ska du ta med dig flickorna ut. Ni borde ha lite tid tillsammans.
Ja, det var en bra idé.
Vill ni att pappa gör lite pannkakor till frukost?
Fader?
Linda? Det var länge sedan.
Jag är rädd, fader.
1632... En holländsk handelskoloni vid Carolinas kust.
En kvinna påstod sig ha gått i spillrorna efter en orkan som ännu inte skett.
- Vad hände med henne? - Hon hängdes för häxeri.
Två dagar senare blev hela kolonin totalförstörd av en hemsk orkan.
- Så hemskt. - Liknande saker hände på 1900-talet.
Boston 1918...
Under en stor influensaepidemi, sade en far att han besökt framtiden-
-och sett sina små barns gravar.
I feberyra sköt han dem för att de inte skulle sprida smittan vidare.
Obduktionen visade att de inte var smittade.
Han sköt sig själv en vecka senare.
Vilka var dessa människor? Varför hände det?
Historien är full av oförklarliga fenomen. Ingen vet varför det händer.
Några trodde att de led av, det som antikens folk kallade...
..."Blasphomare absens fides".
- De ödesbestämdas fara. - De ödesbestämda?
Det finns en tro på naturens själsliga och andliga väsen.
Människor som förlorat sin tro... ... är som tomma skal-
-mottagliga för att låta sina själar övertas av krafter större än de själva.
- Det låter som en förbannelse. - Eller ett mirakel.
- Jag tror inte på mirakel. - Var dag vi lever kan vara ett mirakel.
Det känns inte så. Inte för mig.
Fader...
Något hemskt håller på att hända.
Jag behöver er hjälp, er vägledning. Jag behöver tro.
En tro är endast baserat på något utöver en själv.
Något man inte kan känna, lukta eller röra vid.
Som hopp... eller kärlek.
Jag tror att jag förlorat de sakerna.
- Du kanske ska försöka få tillbaka dem. - Men om det är för sent?
Det är aldrig för sent att förstå vad som är viktigt, och att kämpa för det.
Jag vet inte vad jag ska kämpa för.
Det skedde på landsvägen. Vid 220 Miles-märket.
Mrs Hanson?
- Vilka är dessa människor? -... är full av oförklarliga fenomen.
Öppna den!
Ni upplever tydligen motsägelser.
De ödesbestämdas fara.
Claire Frances. Er man har varit så hjälpsam.
Hur känner ni er under perioderna han är död?
Vi vill inte att någon skadas.
- Motsägelser... -... Hjälpsam.
- Hade ni kul? - Ja, det var jätteroligt.
Bra.
Jag hjälper dig med den.
Mina flickor.
- God natt. - God natt.
Gå och ge pappa en kram till.
Vad är det här?
Mamma bad oss ge dig extra kramar.
Då ger jag er extra pussar.
I säng nu. Borsta tänderna.
Säg åt pappa hur mycket ni älskar honom.
- Jag älskar dig, pappa! - Jag med!
Ska du inte säga till dem?
- Vad? - Att du älskar dem.
Det gör du väl?
- Självklart. - Tala då om det för dem.
Ni vet väl hur mycket jag älskar er?
Jag älskar er mer än något annat.
Mamma också.
Mer än något annat.
Jag älskar er mamma.
Jag älskar henne väldigt mycket.
Linda!
Vad gör du här ute?
Vi går in igen.
Hur hamnade vi här, Jim?
Jag saknar dig. Jag saknar oss.
- Det är bara lite annorlunda nu. - Varför är det annorlunda?
- Hur trodde du att det skulle bli? - Som det brukade vara.
Men nu har vi hus, amorteringar och barn.
- Varför måste vi diskutera det här nu? - Vi börjar få ont om tid!
Akta!
Jag är ledsen.
Jag är så ledsen.
- Vad är det? - Vad då?
- Varför den där blicken? - Vilken blick?
Som om du ville säga mig något.
Jag drömde att du skulle dö.
Det var bara en dröm. Allt ska bli bra.
Annie! Vilken dag är det i dag?
Det är onsdag. Vad är det?
Flickor! Jim!
"Jag har kört flickorna till skolan".
Hej, det här är Jim Hanson. Jag kan inte ta ditt samtal nu-
-men lämna ett meddelande, så ringer jag upp.
Det kan jag ordna med en gång.
Tack.
Jag har precis kommit till rummet.
Det är verkligen fint.
Jag längtar efter dig. Jim?
Är något på tok?
Jag är ledsen. Jag kan inte göra det här.
Vad då? Intervjun?
Oss.
Jim...
Jim?
Svara, Jim.
Ni har kommit till Hansons.
Linda, hör här... Jag måste berätta en sak för dig.
Jag menade det jag sade inför flickorna i går kväll...
Jag vill bara... Jag vill bara att du ska veta det.
Snälla, kom alltid ihåg det.
Fan! Någon annan ringer. Vänta... Är det du...?
Linda?
- Jim? - Jag älskar dig, gumman.
Jag vill berätta en sak för dig.
Det är okej. Jag vet om henne. Jag vet om Claire.
- Gör du? - Ja...
Jag måste förklara för dig...
Jag trodde att det var det jag ville, men det var det inte.
Jag vill göra det bättre mellan oss.
Vad som än krävs.
Jag ser dig. Jag kör i fatt dig.
Gör du?
Jag stannar.
Tack.
Skönt att se dig, älskling.
Jim, älskar du mig? Litar du på mig?
- Självklart. - Vänd då genast om.
- Varför? Jag förstår inte... - Vänd om!
Är du okej? Jim?
Är du okej?
Hör du mig? Är allt bra?
Ursäkta, jag tappade mobilen.
Jag älskar dig.
- Nu åker vi hem. - Okej, vänta...
Jim! Gå ut ur bilen!
Gå ut ur bilen!
Jim! Gå ut ur bilen!
Mamma, de har kommit!
Jag måste ha somnat.
- De har kommit! - Jag hörde det.
Gå ni ner, så kommer jag snart.
En tro är endast baserat på något utöver en själv.
Som hopp... eller kärlek.
Det är aldrig för sent att förstå vad som är viktigt, och att kämpa för det.
Jag vet inte vad jag ska kämpa för.
Var dag vi lever kan vara ett mirakel.